Katedra filozofie
	PROTOKOL O HODNOCENÍ PRÁCE	

Práce: diplomová 

Posudek: vedoucího

Práci hodnotil(a): Kryštof Boháček, Ph.D.

Práci předložil(a): Jitka Paitlová 

Název práce: Transformace platónského pojetí sófrosyné

1.	CÍL PRÁCE (uveďte, do jaké míry byl naplněn):

Jitka Paitlová si za cíl svého zkoumání vytkla předložit podrobný rozbor Platónovy koncepce uměřenosti. Předložila poměrně obsáhlou a velmi precisní studii, v níž na vysoké odborné úrovni mapuje pojetí sófrosyné a jeho vývoj v kontextu celkového pohybu Platónova myšlení až na práh tzv. pozdního období, tj. k určitým momentům dialogu Filébos. Své podrobné čtení zobecňuje směrem k platónské systematizaci tübingenského typu, zjevně vedena předobrazem výchozího interpreta E. A. Wyllera.
Práce by bez jakýchkoli pochyb obstála i jako disertace.
CÍL BYL NAPLNĚN.

2.	OBSAHOVÉ ZPRACOVÁNÍ (náročnost, tvůrčí přístup, proporcionalita teoretické a vlastní práce, vhodnost příloh apod.):

Práce je velmi precizně strukturována, tím spíše ovšem vyniká její pozoruhodná stavba: autorčin výklad běží ve dvou do jisté míry paralelních rovinách. Tou první rovinou je velmi podrobné čtení jednotlivých dialogů, v nichž hraje sófrosyné významnou roli; každému je věnována samostatná kapitola. Postupně tedy projdeme autorčinou intepretací dialogů Charmidés, Alkibiadés Maior, Prótagorás, Gorgiás, Menón, Faidón, Symposion, Ústava, Faidros a částečně Filébos. Každá z těchto interpretací je primárně založena na textové evidenci, tj. čtení není apriori zatíženo nějakou dogmatickou koncepcí a vždy až do určitého bodu může sloužit jako samostatná jednotka. Každá kapitola je podložena důkladnou znalostí daného dialogu a jeho výkladů podle současné odborné diskuse v sekundární literatuře. 
Vedle toho ovšem v práci běží systematická rovina, formálně vtělená do tří separátně číslovaných systematických kapitol, které shrnují a do obecného systematického kontextu zasazují jednotlivé poznatky podrobného čtení a jejich prostřednictvím potvrzuje generální tezi o transformativní vnitřní dynamice Platónova myšlení. 
Práce je tak velmi vyvážená co do práce jak s prameny (považme jen, co to obnáší důvěrně se obeznámit s deseti Platónovými dialogy a jejich současnými intepretacemi!) tak se sekundární literaturou, obsahuje ve vhodném poměru jak stránku hermeneuticko-filologickou, tak kriticko-systematickou. Co je na tom všem ovšem nejcennější, při takové míře odbornosti  a erudice si práce zachovává výrazný osobní rukopis, je invenční a její celkový koncept je nepochybně originální. Jádrem je tedy původní tvůrčí práce, erudice poskytuje metodu a prostředky.

3.	FORMÁLNÍ ÚPRAVA (jazykový projev, správnost citace a odkazů na literaturu, grafická úprava, přehlednost členění kapitol, kvalita tabulek, grafů a příloh apod.):

 Práce odpovídá běžnému formálnímu úzu akademické badatelské studie, splňuje všechny nároky publikovatelnosti v odborném tisku s jedinou výjimkou: byť autorka pracuje poučeně se starořečtinou a nezřídka na jemných filologických distinkcích staví svůj výklad, rezignovala přesto na přízvukování textu v alfabetě. To je zcela nepochybný nedostatek, jenž vzhledem ke zjevným a reálným ambicím autorky je třeba ještě odstranit … a s ním slabinu hlubší, kterou tato orthografická nedostatečnost odhaluje, totiž neschopnost diplomantky in extenso pracovat s řeckým originálem. 
Práce obsahuje čtyři schémata (strany 23, 24, 25, 73-pozn.183) a osm tabulek (strany 34-pozn.84, 66, 70, 75, 82, 103, 107, 111). Pouze schéma ze s. 73 je převzato z Wyllera, jinak je vše autorským dílem Paitlové. To je třeba vyzdvihnout hned z několika důvodů: za prvé to celkově koresponduje s tübingenským stylem, jenž si libuje právě ve schématech a tabulkách. Za druhé se to u nás naopak téměř nedělá. A za třetí: v dlouhém a mnohdy i pro odborníka komplikovaném výkladu je zobecňující či shrnující tabulka vítaný záchytný bod, s nímž se dále usnadňuje orientace v rozsáhlém a složitě provázaném textu. Nu a za čtvrté – důvod ryze školní – dobrou tabulku vymyslí jedině ten, kdo danou problematiku dokonale ovládá…

4.	STRUČNÝ KOMENTÁŘ HODNOTITELE (celkový dojem z práce, silné a slabé stránky, originalita myšlenek apod.):

Jedna z nejlepších diplomových prací – nejen co jsem vedl, ale co jsem vůbec kdy viděl na všech universitách, kde jsem pobýval.
Práce slabé stránky v zásadě nemá, přinejmenším ne na rovině školské. Na rovině akademické a výzkumné je samozřejmě práce slabší všude tam, kde by se měla opírat o široký filologický background – to je směr, jenž by diplomantka měla v budoucnosti rozhodně posílit, aby filologickou stránku neopírala o sekundární literaturu, ale o jazykový cit a rozhled ve starořečtině. Dále by bylo – pro účely publikace či dalšího badatelského úsilí - vhodné rozšířit sekundární literaturu a tím okruh diskuse relevantních interpretačních variant o anglosaskou, resp. anglofonní část.                                                                                                                                                                                                                     

5.	OTÁZKY A PŘIPOMÍNKY DOPORUČENÉ K BLIŽŠÍMU VYSVĚTLENÍ PŘI OBHAJOBĚ (jedna až tři):

1)	Je předložená koncepce přijatelná i pro platoniky striktně odmítající vývojovou hypotézu a periodizační metodu? Co studie přináší pro pojetí sófrosyné v rámci unitariánského východiska?  
2)	Bylo by možné naznačit distinkci mezi sófrosyné a fronésis?
3)	Celková transformační dynamika a její směřování je, řekněme, centrální otázkou celé koncepce. Bylo by možné naznačit její další směřování v kontextu gadamerovského versus neoplatónského čtení? Jinými slovy, potvrzuje předložená koncepce spíše čím dál větší přibližování aristotelské posici z Eth. Nic., nebo naopak předznamenává kosmologické tíhnutí Staré Akadémie, či spíše souzní s tübingenskou hypotézou ungeschriebene Lehre, protologií a metafysickou fundací matematiky? 

6.	NAVRHOVANÁ ZNÁMKA (výborně, velmi dobře, dobře, nevyhověl):   VÝBORNĚ

Datum: 	17. V. 2012							Podpis:  Kryštof Boháček